Author: Ekonom

POČETAK

PREUZMI DOKUMENT

ODGOVORI/REŠENJA

OSNOVI EKONOMIJE - RAD ODELJENJA IV1

Klasična škola ekonomske misli
Društvena proizvodnja
Osnovni faktori proizvodnje
Proizvodne snage i proizvodni odnosi
Proizvodnja i ljudkse potrebe
Društvena i tehnička podela rada (značaj)
Društveni fond rada i njegova raspodela
Društveni bruto proizvod i društveni proizvod (faktori)
Produktivnost i intezivnost rada
Nacionalni dohodak i njegova raspodela
Struktura društvenog bruto proizvoda i njegova raspodela
Potreban proizvod i višak proizvoda
Društvena reprodukcija i njeni oblici
Osnovni oblici organizovanja društvene proizvodnje (naturalni i robni)
Roba i njena osnovna svojstva
Dvostruki karakter rada sadrzan u robi
Subjektivna teorija vrednosti
Društvenopotrebno radno vreme i faktori koji ga odredjuju
Prometna vrednost (način izrazanja vrednosti, osnovne karakteristike prometne vrednosti)
Faktori koji odredjuju prometnu vrednost
Razvoj oblika izrazavanja vrednosti robe (prost, potpun, opšti, novčani)
Novac i njegove funkcije
Količina novca potrebna robnom prometu
Inflacija i deflacija
Devalvacija i revalvacija
Zakon vrednosti i jegove funkcije
Trzišna vrednost robe i faktori koji je odredjuju
Pojam trzišne cene i mehanizam njenog formiranja
Trzište i mehanizam ispoljavanja zakona vrednosti
Radna snaga kao roba
Pojam kapitala
Proizvodna funkcija
Prozvedena vrednost i višak vrednosti
Višak vrednosti i njegova suština
Akumulacija i sastav kapitala (vrednosni, tehnički i oraganski)
Načini upotrebe akumulacije
Obrt i kruzno kretanje faktora proizvodnje
Različiti motivi poslovanja (profit, dobit, dohodak)
Profitna stopa
Najamnina i oblici plaćanja radne snage
Industrijski kapital i profit
Ekstra profit i zakon prosečnog profita
Trgovački kapital i trgovački profit
Zajmovni kapital i kamata
Akcijski kapital i dividenda
Zemljišni kapital i zemljišna renta
Koncetracija i centralizacija kapitala i proizvodnje
Oblici monopolskih udruzenja
Drzavno-monopolski kapitalizam
Karakteristike reprodukcije u tranzicionom periodu
Privredni razvoj
Ekonomska politika (pojam i vrste)
Pojam, vrste i funkcije investicije
Evropska unija
Medjunarodni monetarni fond (MMF)
Svetska banka
Devizni kursevi
Svetska trgovinska organizacija (WTO)
Protekcionističke koncepcije medjunarodne trgovine
Trgovinska politika

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

1. Klasična škola ekonomske misli
- Kasicna skola politicke ekonoije obuhvata period od Vilijama Petija, preko Adama Smita do Davida Rikarda u Engleskoj, odnosno od Boagibijera do Sismondija u Francuskoj.
- Adam Smita analizira podelu rada najpre u manufakturama, a kasnije i unutara privrede kao celine.
- Smitovo delo “Istrazivanje o prirodi i uzrocima bogatstva naroda” (1776) prvi je sistematizovani skup ekonomskih znanja.
- Doprinos ove skole ogleda se u:
1. analizi privrede kao celine
2. teoriji radne vrednosti, po kojoj proizvodni rad stvara vrednost robe
3. predmetu analize, odnosno proizvodnji i raspodeli drustvenog bogatstva
4. drzava ne treba da utice na ekonomske tokove jer se privreda mora preustiti slobodnom delovanje trzisnih zakona
2. Društvena proizvodnja
* Proces proizvodnje je proces razmene materije izmedju coveka i prirode, koji se odvija u odredjenom drustvenom obliku.
- Proizvodnja moze se posmatrati u uzem smislu kao materijalna proizvodnja i u sirem smislu, kao drustvena proizvodnja ili privreda.
- Drustvena proizvodnja je shvacena kao proces, odvija se u svakoj drustvenoj zajednici, a to znaci da u procesu proizvodnje ljudi ne deluju samo na prirodu, vec i jedni na druge. Usled toga, proces proizvodnje uvek ima drustveni karakter, jer se ljudi u tom procesu uvek nalaze u odredjenim medjusobnim, drustvenm odnosima.
* Proces drustvene proizvodnje obuhvata brojne medjusobne i medjuzavisne odnose izmedju ljudi koji se uspostavljaju u okviru materijalne proizvodne, raspodele, razmene i potrosnje.
* Materijana proizvodnja je proces proizvodnje materijalnih dobara.
* Raspodela je faza drustvene proizvodnje i potrosnje koja predstavlja ucesce pojedinca, privrednih jedinica (preduzeca), ili prvrenih grana u prisvajanju rezultata proizvodnje.
* Razmena je proces koji neposredno prethodi potrosnji i u kome se uspostavljaju odnosi izmedju privrednih subjekata posredstvom trzista.
* Potrosnja je proces zadovoljavanja ljudskih potreba.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

3. Osnovni faktori proizvodnje
Osnovno faktori proizvodnje su:
1. radna snaga
2. sredstva za rad
3. predmeti rada
- Radna snaga proizvodjaca je najznacajniji aktivni factor proizvodnje, bez cijeg angazovanja proizvodnja i proces rada ne bi mogli da se odvijaju
- Rad, kao svesna i svrsishodna delatnost ljudi, je proces u kome se trosi radna snaga proizvodjaca.
- Za savremenu proizvodnju karakteristican je sve veci utrosak umnog rada i smanjivanje utroska fizickog rada. Znanje, kao poseban kvalitet radne snage proizvodjaca, postaje neiscrpan faktor proizvodnje u savremenim uslovima.
- Posebnu vrstu rada, preduzetnistvo, odlikuju poslovi upravljanja, organizovanja i pokretanaj radi ostvarivanja vecegobima proizvodnje i poslovnog rezultata.
- Neki savremeni ekonomski teoreticari smatraju da je preduzetnistvo i poseban faktor proizvodnje.
- Sredstva za rad su materijalna dobra kojima se oblikuju predmeti iz prirode.
- U uzem smislu, sredstva za rad, obuhvataju materijalna dobra koja se neposredno koriste u procesu rada i nazivaju se orudjima za rad ( masine, alati, uredjaji…).
- U sirem smislu, sredstva za rad, obuhvataju pored orudja za rad i materijalana dobra koja obezbedjuju opste uslove za rad ( zgrade, hale, magacini…).
- Sredstva za rad u svaremenoj proizvodnji omogucuju potpuno automatizovanu proizvodnju zbog visokog stepena koriscenja racunarske tehnike.
- Predmeti rada su materije na koje ljudi deluju sredstvima za rad, da bi ih prilagodili svojim potrebama.
- U procesu proizvodnje prirodna dobra ne koristimo samo u onakvom obliku u kakvom ih nalazimo u prirodi, vec i odredjeni proizvodi ljudskog rada postaju predmeti rada. Oni su nastali kao rezultat rada u prethodnim procesima proizvodnje i nazivaju se sirovinama.
- Dakle, prirodna dobra se nalaze u samij prirodi ( kamen; drvo, zemlja…), a sirovine su materijalna dobra koja su pretrpela proces rada i upotrebljavaju se kao predmeti rada (brasno, koza, guma…)

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

4. Proizvodne snage i proizvodni odnosi
* Proisvodne snage cine ljudi sa svojim znanjem I proizvodnim iskustvom I njihova sredstva za rad.
- Znacaj proizvodnih snaga je veliki jer one pokrecu razvoj drustva. Osim toga, one izrazavaju I proizvodnu sposobnost drustva, odnosno da li ce neko drustvo ziveti u siromastu ili materijalnom blagostanju zavisi od razvijenostiproizvodnih snaga.
*Proizvodni odnosi su odnosi izmedju ljudi u procesu drustvene proizvodnje.
- Vrste proizvodnih odnosa su:
1. svojinski odnosi
2. odnosi izmedju neposrednih proizvodjaca
3. proizvodni odnosi u procesu upravljanja
4. odnosi izmedju privrednih subjekata
5. odnosi u raspodeli rezultata proizvodnje
- Svojinski odnosi bitno uticu na sve ostale proizvodne odnose. U jednom obliku proizvodnih odnosa dominira privatna svojina, dok u nekom drugom obliku moze da dominira drzavna, drustvena, zadruzna, ili kolektivna svojina u nekom drugm obliku.
- Odnosi izmedju neposrednih proizvodjaca su uslov I izraz njihovog zajednickog rada u proizvodnom procesu.
- Proizvodni odnosi u procesu upravljanja se javljaju izmedju neposrednih proizvodjaca I rukovodilaca unutar odredjene proizvodne jedinice.
- Odnosi izmedju privrenih subjekata se javljaju izmedju razlicitih privrednih subjekata, odnosno izmedju preduzeca I pojedinaca koji se opredeljuju za odredjenu vrstu proizvodnje.
- Odnosi u raspodeli rezultata proizvodnje su odredjeni svim pomenutim I nekim drugim slicnim odnosima.
* Centralno pitanje ekonomske prakse i teorije: “Za koga proizvoditi I kako raspodeliti proizvedeno?”
- Karakteristike proizvodnih odnosa:
1. javljaju se u ekonomskoj oblasti drustva
2. nuzni su I nezavisni od volje ljudi
3. odredjeni su nivoom razvoja proizvodnih snaga
4. kao najvazniji drustveni odnosi, proizvodni odnosi uticu na sve drustvene odnose

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

5. Proizvodnja i ljudkse potrebe
* Potrebe se uvek ispoljavaju kao osecaj da nesto nedostaje i pracen je zeljom da se ti nedostatci uklone.
-Potrebe su osnovna pokretacka snaga proizvodne.
-
- Osnovna podela potreba:
1. bioloske - uslovljene su opstankom coveka kao zivog bica
2. kulturno-istorijske - uslovljene su stepenom razvoja drustvene zajednice
- Podela potreba sa stanovista nacina na koji se podmiruju:
1. licne - podmiruje ih pojedinac trosenjem odredjenih materijalnih dobara
2. kolektivne - istovremeno ih podmiruje veci broj ljudi
- Podela potreba prema stepenu podmirivanja:
1. minimalne - zadovoljavaju se minimalnom klicinom materijalnih dobara koje datim uslovima treba obezbediti da bi se covek odrzao u zivotu
2. prosecnie ili uobicajene
3. luksuzne
6. Društvena i tehnička podela rada (značaj)
* Drustvena podela rada je upravo profesionalno opredeljivanje ljudi da se trajno, ili za duzi vremenki period, bave odrejenom vrstom delatnosti u drustvenoj proizvodnji.
- Tri velike drustvene podele rada:
1. prva podela - odvajanje stocarstva od zemljoradnje
2. druga podela - pojava zanatstva
3.treca podela - pojava trgovine
- Tri oblika drustvene podele rada:
1. opsta - podela privrede na privredne delatnosti
2. posebna - podela privrednih delatnosti na privredne grane
3. pojedinacna - podela privrednih grana na pojedine privredne jedinice
* Podela rada jedinstvenog proizvodnog procesa na pojedinacne faze ili operacija koje obavljaju pojedinacni proizvodjaci naziva se tehnicka podela rada.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

7. Društveni fond rada i njegova raspodela
*Drustveni fond rada je ukupna masa rada kojom raspolaze drustvena zajednica u odredjenom vremenskom periodu, koja se upotrebljava li se moze upotrebiti u materijalnoj proizvodnji.
-Drustveni fond rada se sastoji od minulog rada, sadrzanog u sredstvima za proizvodnju, i tekuceg rada koji ulaze radno sposobno stanovnistvo.
* Ukupan drustveni fon rada jedne zemlje cine ukupan minuli I tekuci rad, odnosno sredstva za proizvodnju i radno spsobno stanovnistvo.
*Drustveni fond rada se mora rasporediti na razlicite delatnosti i grane privrede.
- Raspodela drustvenog fonda rada zavisi od:
1. obima i structure ljudskih potreba
2. uslova proizvodnje
- Srazmere u raspodeli drustvenog fonda rada uspostavljaju se nuzno, zakonito, kao pravilo. U svim drustvenim zajednicama, u svim oblicma drustvene proizvodnje deluje zakon srazmernog rasporeda drustvenog fonda rada. Srazmere se neprekidno memjaju i one se uspostavljaju posredstvom trzisnog mehanizma, odnosno putem delovanja zakona vrednsti.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

8. Društveni bruto proizvod i društveni proizvod (faktori)
* Drustveni bruto proizvod (DBP) predstavlja ukupno proizvedenu kolicinu materijalnih dobara i izvrsenih usluga u jednj zajednici (drzavi) tokom jedne goine.
-Posto DBP cine proizvodi razlicitih vrsta, u svom ukupnm iznosu Dbp se moze izrazavati jedino vrednosno.
- DBP nije realan pokazatelj rezultata proizvodnje, jer se neki proizvodi obracunavaju vise puta u vrednosti ukupnog DBP-a.
- Da bi se ovo izbeglo, koristi se realniji pokazatelj, drustveni proizvod (DP), koji ne sadrzi materijalne troskove i izrazava vrednost finalne proizvodnje.
- Faktoti koji odredjuju obim DBP su:
1. prirodni bogatstvo
2. razvijenost sredstava za proizvodnju
3. stanovnistvo
4. duzina radnog vremena
5. produktivnost rada
6. intenzivnost rada
7. drustvene odnose
- Prirodno bogatstvoje najopstiji uslov svake proizvodnje, dar je prirode i moze koristiti ljudima tek nakon sto ga osvoje, a cine ga zemlja i sve na i u njoj. Jako je bitno voditi racuna o ekolskoj zagadjenosti zemlje, vode, vazduha pa cak i namirnica.
- Drustveno bogatstvo su sva nagomilana materijalna dobra kojima raspolaze jedno drustvo, a proizvod su rada proslih i sadasnjih generacija odredjene zajednice, a da bi se njime raspolagalo potrebno je raspolagati razvijenim sredstvima za proizvodnju.
- Stanovnistvo na obim DBPutice svojim brojem, prirodnim prirastajemi, narocito,svojom strukturom.
- Duzina radnog vremena utice na obim DBP-a produzivanjem radnog dana. U savremenim se uslovima, medjutim, povecanje obima DBP-a moze postici preko drugih faktora cak i uz skracivanje duzine radnog vremena, pa ovaj factor gubi na znacaju.
- Drustveni odnosi deluju na sve navedene faktore.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

9. Produktivnost i intezivnost rada
* Produktivnost ili proizvodnost rada izrazava proizvodnu snagu rada da s za odredjeno vreme proizvodi eca ili manja kolicina materijalnih dobara.
- Formula za izracunavanje produktivnosti rada je:
Pr=Q/T
Q - obim proizvodnje
T - vreme
- Faktori koji uticu na produktivnost rada su:
1.strucnost, proizvodno iskustvo i radne navike proizvodjaca - utice na povecanje kolice proizvoda u jedinici vremena uz otale nepromenjene uslove
2. razvijenost sredstava za proizvodnju - veca razvijenost sredstava za proizvodnju, veca produktivnost
3. stepen razvoja naukei njene primene u proizvodnji - najvise uticaja u savremenim uslovima na produktivnost
4. prirodni uslovi - odlucujuci factor u nekim delatnostima
5. organizacija rada - utice na produktivnost uvelikoj meri, npr. u zavisnosti od toga da li je izvrsena tehnicka podela rada ili nije produktivnost rada moze biti veca ili manja
6. drustveni odnosi - od toga kakvi su i koliko su razvijeni , a posebno proizvodni odnosi u odredjenom drustvu, zavisi produktivnost rada
* Intenzivnost rada jeste stepen utroska ljudskog rada u jedinici vremena
- Povecanjem intenzivnosti rada postize se veci obim proizvonje u jedinici vremena, uz veci utrosak rada, dok se uz povecanje produktivnosti rada postize veci obim proizvodnje u jedinici vremena ali uz isti ili cak manji utrosakrada.
- Povecanje intenzivnosti rada ima odredjene granice, dok rast produktivnosti rada nije ogranicen.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

10. Nacionalni dohodak i njegova raspodela
* Nacionalni dohodak je novcani izraz novostvorene vrednosti (NV) proizvedene u jednoj drzavi za vremenski period od jedne godine.
- Nacionalni dohodak je jos jedan pokazatelj rezultata proizvodnje, po obimu najmanji jer izrazava samo novu vrednost.
- Racunski se dobija tako sto se od DBP-a oduzme deo koji se odnosi na utrosena sredstva za proizvodnju (troskovi predmeta rada i amortizacija), ili ako se od DP-a oduzme amortizacija (Am), u prvom slucaju se oduzima cela preneta vrednost (PV), a u drugom samo Am
ND=DBP-PV
ili
ND=DP-Am
- ND se raspodeljuje ne licnu potrosnju (LP) i akumulaciju (Ak)
ND=LP+Ak
- Ak je uvecanje postojecih faktora proizvodnje da bi se stvorili uslovi za prosirenje obima i kvaliteta proizvodnje.
Velicina ND pokazuje:
1. dostignuti stepen razvoja zemlje
2. mogucnost daljeg razvojazemlje
3. ekonomsku moc zemlje i standard njenih stanovnika
- Pored ND-a, vazan pokazatelj je i ND po glavi stanovnika (ND per capita), koji se dobija kada se ostvareni ND podeli brojem stanovnika. Njegova prednost, pored toga sto pokazuje gore navedeno, je i u tome sto omogucava uporedjivanje izmedju razlicitih zemalja i njihovo rangiranje po stepenu razvijenosti.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

11. Struktura društvenog bruto proizvoda i njegova raspodela
- Struktura DBP se posmatrati kao:
1. naturalna
2. vrednosna
3. namenska
- Naturalna struktura DBP se dobija ako se posmatra upotreba proizvedenih dobara i usluga koje cine DBP, prema tome imamo proizvodna materijalna dobra (PrMD)
i potrosna materijalna dobra (PtMD)
DBP=PrMD+PtMD
- Vrednosna struktura DBP se dobija posmatranjem posmatranjem vrednosti sastavnih delova DBP, odnosno posmatranjem rada koji je stvorio sastavne delove DBP, prema tome imamo prenetu vrednost (PV) kojs se odnosi na vrednost utrosenih sredstva za proizvodnju i novodatu vrednost (NV) koju stvara tekuci rad proizvodjaca
DBP=PV+NV
-Namenska struktura DBP se dobija kada se sagleda raspodela DBP-a, a iz DBP-a se izdvaja deo za nadoknadu utrosenih sredstava za proizvodnju ( materijalni troskovi proizvodnje (MTP), koji se sastoje iz materijalnih troskova (MT) i amortizacije (Am)), deo za licnu potrosnju (LP) i deo za akumulaciju (Ak)
DBP=MTP+LP+Am
odnosno
DBP=MT+Am+LP+Ak

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

12. Potreban proizvod i višak proizvoda
* Potreban proizvod predstavlja onu kolicinu materijalnih dobara neophodnikza zadovoljavanje normalnih uobicajenih potreba potreba neposrednih proizvodjaca.
* Potreban proizvod na nivou drustva se dobija tako sto se svi ovi proizvodi pomnoze rojem neposrednih proizvodjaca
- Kolicina rada koju proizvodjac utrosi za proizvodnu potrebnog proizvoda naziva se potreban rad i on zavisi od:
1. velicine potrebnog proizvoda
2. uslova proizvodnje
* Vremensko trajanje rada za proizvodnju potrebnog proizvoda naziva se potrebno radno vreme i ono zavisi od :
1. velicine potrebnog proizvoda
2. uslova proizvodnje
* Visak proizvoda je kolicina materijalnih dobara koju neposredni proizvodjaci proizvedu preko potrebnog proizvoda.
* Visak rada je kolicina tekuceg rada koju neposredni proizvodjaci utrose za proizvodnju viska proizvoda.
* Vremensko treajane rada za proizvodnju viska proizvoda naziva se visak vremena.
- Visak proizvoda se upotrebljava za zadovoljenje potreba neproizvodnog i neaktivnog stanovnistva, takodje iz viska proizvoda se izdvajaju i sredstva za akumulaciju i rezerve

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

13. Društvena reprodukcija i njeni oblici
*Proces proizvodnje kji se neprekidno obnavlja naziva se reprodukcija
- Reprodukcija je nuzna i neophodna za opstank i razvoj ljudskog drustva, jer omogucava neprekidnu proizvodnju materijalnih dobara
* Drustvena reprodukcija predstavlja neprekidno obnavljanje proizvodnje na nivou jedne drustvene zajednice (drzave) i ona se deli na dva odeljka, proizvodnju sredstava za proizvodnju i proizvodnju sredstava za licnu potrosnju
- Oblici drustvene reprodukcije su:
1. prosta ili jednostavna - obnavljanje proizvodnje u istom obimu kao u prethodnom periodu
2. proirena ili uvecana - obnavlajne proizvodnje u uvecanom obimu u odnosu na prethodni period, ovaj oblik predstavlja zakonitost razvoja svake zajednice zbog uvecanja stanovnistva iz godine u godinu, uvecavanja i razvijanja potreba stanovnistva i razvoja i modernizovanja same proizvodnje
3. umanjena ili opadajuca - obnavljane proizvodnje u umanjenom obimu u odnosu na prethodni period i javlja se samo u otezanim uslovima ili zbog razlivcitih kriza, traje kraci vremenski period

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

14. Osnovni oblici organizovanja društvene proizvodnje (naturalni i robni)
- Osnovni oblici organizovanja drustvene proizvodnje su:
1. naturalni
2. robni
- Naturalna proizvodnja je takav oblik organizacije drustvene proizvodnje u kome je veza izmedju proizvodnje i potrosnje direktna.
- Naturalna proizvodnja je zatvoreni, slabo organizovani oblik proizvodnje u kome ne postoji faza razmene, odnosno sve sto se proizvede namenjeno je potrebama proizvodjaca, odnosno clanovima zatvorene zajednice ( gazdinstvo, zadruga, imanje…
-Robna proizvodnja je takav oblik organizovanja drustvene proizvodnje u kojem je veza izmedju proizvodnje i potrosnje posredna.
- Robnu proizvodnju karakterise proizvodnja za potrebe drugih, odnosno da bi dobra dospela u potrosnju potrebno je da prodju fazu razmene
- Robni proizvodjaci koji uspesno prodaju svoje proizvode ekonomski jacaju, dok oni koji nisu tako uspesni u procesu razmene ekonomski propadaju
- Uslovi za nastanak robne proizvodnje:
1. drustvena podela rada - uslovila je razvoj razmene i dovela do povecanja viskova proizvoda preko povecanja produktivnosti
2. viskovi proizvoda - bez viskova proizvoda kao materijalnih uslova razmene
3. privatna svojina - uslov za postojanje robne proizvodnje
- Prvi istorijski oblik robne proizvodnje - sitna ili prosta robna proizvodnja - nastaje zajednickim delovanjem drustvene podele rada, pojavom viskova proizvoda i uspostavljanjem privatne svojine.
- Drugi istorijski oblik robne proizvodnje - krupna kapitalisticka robna proizvodnja - nastaje u kapitalizmu i postaje preovladjujuci oblik proizvodnje.
- Treci istorijski oblik robne proizvodnje - krupna robna proizvodnja prelaznog perioda - je krakteristican za savremene uslove u robnoj proizvodnji
- Zajednicke karakteristike ovih istorijskih oblika robne proizvodnjesu:
1. postojanje velikog broja odvijenih i samostalnih robnih proizvodjaca - robna proizvodnja uslovljava medjusobno povezivanje robnih proizvodjaca putem trzista
2. oblik proizvodnje u kojem su proizvedena materijalna dobra (roba), a ne zadovoljavanju potreba robnog proizvodjaca
3. spontano regulisanje ekonomskih odnosa i postojanje trzisne konkurencije (nadmetanja) izmedju robnih proizvodjaca

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

15. Roba i njena osnovna svojstva
* Roba je proizvod ljudskoga rada namenjen razmeni, koji svojim korisnim svojstvima moze da zadovolji ljudske potrebe, a u procesuramene se za njega dobija odgovarajuca protivvrednost u robnom ili nvcanom obliku.
* Skup korisnih svojstava proizvoda, kojima se mogu zadovoljiti ljudske potrebe, zove se upotrebna vrednost.
- Robni proizvodjac proizvodi drustvene upotrebne vrednosti, dok naturalni proizvodjac proizvodi upotrebne vrednosti za zadovoljavanje svojih potreba,
- Upotrebna vrenost robe ili nekog materijalnog dobra realizuje se trosenjem.
* Prometna vrednost je razmenksa sposobnost robe i ona se ispljava kao konkretna srazmera u kojoj se odredjena kolicina robe razmenjuje za odredjenu kolicinu druge robe.
- Razmenska sposobnost je promenjliva velicina zbog promenljivosti uslova proizvodnje roba koje se razmenjuju.
* Vrednost robe je materijalizovan apstraktni rad sadrzan u robi
* Apstraktni rad predstavlja trosenje radne snage uopste, i zbog njega su sve upotrebne vrdnosti medjusobno uporedive.
16. Dvostruki karakter rada sadrzan u robi
* Dvojaki karakter rad u robnoj proizvodnji se ispoljava, s jedne strane, kao individualan i drustven rad robnih proizvodjaca, a s druge strane, kao konkretan i apstraktan rad.
- Radeci sopstvenim sredstvima, robin proizvodjaci samostalno donose odluke o proizvodnji, posluju samostalno i medjusobno su odvojeni, a svaka aktivnost usmerena je na ostvarivanje sovlastitog interesa. Zato rad u robnoj proizvodnji ima individualan karakter.
- Robni proizvodjaci su nuzno upuceni jedni na druge, postoji medjusobna povezanost i zavisnost izmedju njih, pa zbog toga njihov rad istovremeno ima i drustveni karakter
* Konkretan rad predstavlja konkretanoblik ispoljavanja rada, to je specifican nacin rada kojim covek konkretne radne osposobljenosti stvara konkretne upotrebne vrednosti
* Apstraktni rad stvara vrednost robe, dakle, trosenje radne snage robnog proizvodjacauopste u proizvodnji materijalnih dobara za razmenu jeste apstraktni rad.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

16. Dvostruki karakter rada sadrzan u robi
Za sada bez dobrog odgovora

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

17. Subjektivna teorija vrednosti
* Niz teorija, koje kategoriju vrednosti obijasnjavaju sa aspekta potrosnje, naziva se subjektivna teorija vrednosti, i ona se bavi analizom subjektivnog stava potrosaca prema korisnim svojstvima proizvoda, pa se tako vrednost robe obijasnjava njenom korisnoscu za potrosaca.
- Slicnosti i razlike radne i subjektivne teorije vrednosti:
1. Teorija subjektivne vrednosti analizira potrosnju, a teorija radne vrednosti proizvodnju
2. Sustina vrednosti robe prema subjektivnoj teoriji je subjektivna ocean korisnosti koju roba ima za potrosaca, dok je to za radnu teoriju rad (apstraktni) koji je utrosen za stvaranje odredjene robe.
3. Upotrebna vrednost robe prema subjektivnoj teoriji jeste znacaj koji ce pojedinac dati nekom predmetu potrosnje s aspekta vlastitih potreba, dok je to za radnu teoriju skup korisnih svojstava kojima roba moze da zadovolji odredjene ljudske potrebe.
- U teoriji subjektivne vrednosti, vrednost se odredjuje na dva nacina:
1. prema principu opadajuce marginalne korisnosti (sredstva za potrosnju)
2. prema principu opadajuce granicne produktivnosti (faktori proizvodnje)
18. Društvenopotrebno radno vreme i faktori koji ga odredjuju
- Velicina vrednosti robeodredjena je drustvenopotrebnim radnim vremenom
- Drustveno potrebno radon vreme jeste ono vreme koje se iziskuje da se uz postojece normalne uslove proizvodnje i uz prosecan steepen umesnosti i intenzivnosti rada izradi bilo koja upotrebna vrednost, prema tome prosecni uslovi proizvodnje odredjene vrste robe uslovljavaju velicinu vrednosti
-Velicina vrednosti je dvostruko uslovljena i ona zavisi od:
1. prosecnih utrosaka sredstava za rad i predmeta rada koji odredjuju prenetu vrednost
2. prosecnog stepena produktivnosti i intenzivnosti rada koji odredjuju novostvorenu vrednost po jedinici proizvoda
-Velicina drustvenopotrebnog radnog vremena zavisi od:
1. drustveno prosecne produktivnosti rada u proizvodnji odredjene vrste robe
2. drustveno prosecne intenzivnosti rada u proizvodnji odredjene vrste robe
- Porast drustveno prosecne produktivnosti utice na smanjenje drustvenopotrebnog radnog vremena i obrnuto.
- Porast drustveno prosecne intenzivnosti znaci porast potrosnje ljudske radne snage ali i porast proizvodnje.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

19. Prometna vrednost (način izrazanja vrednosti, osnovne karakteristike prometne vrednosti)
- Jedini nacin na koji moze da se izrazi velicina vrednosti robe jeste prometna vrednost robe
- Vrednost jedne vrste robe treba da se izrazi i vrednost te robe se nalazi u relativnom obliku ima aktivnu ulogu, a drugom robom se ta vrednost izrazava, njena vrednost je u ekvivalentnom obliku sto znaci da vrednost te robe ima pasivnu ulogu
- Karakteristike prometne vrednosti su:
1. upotrebnom vrednoscu u ekvivalentnom obliku izrazava se vrednost robe u relativnom obliku
2. konkretan rad koji je proizvedena roba u ekvivalentnom obliku sluzi da izrazi apstraktan rad koji stvara vrednost robe u relativnom obliku
3. privatan rad (individualni) proizvodjaca robe koja ima ekvivalentni oblik vrednosti pojavni je obik drustvenog rada robe u relativnom obliku
20. Faktori koji odredjuju prometnu vrednost
- Faktori koji odredjuju velicinu prometne vrednosti su:
1. velicina vrednosti robe u relativnom obliku
2. velicina vrednosti robe u ekvivalentnom obliku
* Povecanje vrednosti robe u relativnom obliku dovodi do povecanja prometne vrednosti
* Smanjenje vrednosti robe u relativnom obliku dovodi do smanjenja prometne vrednosti
* Povecanje vrednosti robe u ekvivalentnom obliku dovodi do smanjenja promrtne vrednosti
* Smanjenje vrednosti robe u ekvivalentnom obliku dovodi do povecanja promrtne vrednosti
- Ukoliko se u istom pravcu menja velicina vrednosti i jedne i druge robe, prometna vrednost ostaje ista
- Promene u uslovima proizvodnje robe moraju da uticu na velicinu vrednosti robe, ali ne moraju da znace promene prometne vrednosti te robe

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

21. Razvoj oblika izrazavanja vrednosti robe (prost, potpun, opšti, novčani)
- Oblici izrazavanja vrednosti robe:
1. prost, jednostavan ili slucajan
2. potpun ili razvijen
3. opsti
4. novcani
- Prost oblik vrednosti karakteristican je za prvobitnu zajednicu, gde su viskovi proizvoda bili povremeni i slucajni, tako da se i razmena desavala slucajno
* U takvim uslovima vrednost odredjene robe izrazava se vecom ili manjom kolicinomsamo jedne robe i takav oblik vrednosti poznat je kao prost ili slucajan oblik vrednosti
- Potpun oblik vrednosti karakterise proizvodnja odredjenih proizvoda u vecoj kolicini od potrebne da bi se ti viskovi razmenili
* Vrednost jedne obe izrazava se potpunije razlicitim vrstama drugih roba i takav nacin izrazavanja vrednosti zove se potpun ili razvijen oblik
- Opsti oblik vrednosti karakteris izdvajanje jedne robe koja se cesto prihvata kao zamena za sve druge robe
* Na jednoj teritoriji u odredjeno vreme sve robe izrazavaju svoju vrednost u manjoj ili vecoj kolicini odredjene robe, takav oblik izraavanja vrednosti zove se opsti oblik vrednosti
- Novcani oblik vrednosti karakterise pojava univerzalnog ekvivalenta olicenog u plemenitim metalima, odnosno zlatu
* U ovom oblikuse vrednost robe izrazava na svim teritorijama univerzalno i veom ajednostavno putem samo jedne robe

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

22. Novac i njegove funkcije
* Novac je roba koja ima upotrebnu vrednost i vrednost kao i svaka druga roba:
1. upotrebna vrednost - ogleda se u korisnim sredstvima koja ima odredjena vrsta robe (zlato se koristi u medicine, za izradu nakita…)
2. “drustvena” upotrebna vrednost - obavlja odredjene funkcije u robnom prometu ( mera vrednosti, sredstvo prometa, sredstvo placanja, novac kao blago i svetski novac)
*Osnovni smisao funkcije novca kao mere vrednosti je da se pomocu novca izrazava vrednost svih roba, odnosno one preko njega postaju kvalitativno jednake i kvantitativno uporedive
* Velicina vrednosti robe izrazena u vecoj ili manjoj kolicini novca predstavlja cenu robe (cena - novcani izraz velicine vrednosti)
* Novac ostvaruje funkciju mere vrednosti preko merila cene, koje predstavlja tehnicku meru pomocu koje novac vrsi funkciju mere vrednosti (merilo cene zakonski propisanu kolicinu novcanog materijala u jedinici monete, a moneta je kovni novac ciji oblik, naziv, kvalitet i masu odredjuje drzava)
-Kada je novac poceo da se koristi kao prometno sredstvo, doslo je do odvajanja prodaje od kupovine, pa se tako robno promet rastavlja na dve faze
- Razvoj robne proizvodnje omogucilo je vremenom odvajanje kupovine od cina placanja, naime kupac moze da dobije robu a da pri tom ne plati, vec da se pismeno obaveze kako ce placanje izvrsiti u ugovorenom roku
- Pri ovakvoj kupvini novac vrsi funkciju sredstva placanja, a kupovina se naziva kupovina na kredit
- Preko cuvanja, odnosno privremenog povlacenje novca iz opticaja radi stednje, novac vrsi funciju novac kao blago
- Svetski novac vrsi sve navedene funkcije samo na medjunarodnom nivou
23. Količina novca potrebna robnom prometu
- Monetarna ravnoteza je ravnotez izmedju kolicine novca potrebe robnom prometu i kolicine novce kojom se raspolaze
- Kolicina novca potrebna robnom prometu = (ZRcZRc(k)+Dp-Prb) /n
ZRc - zbir robnih cena
ZRc(k) - zbir robnih cena robe koja se prodaje na kredit
Dp - dospela placanja
Prb - prebijanja
n - broj obrta

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

24. Inflacija i deflacija
* Inflacija je stanje narusene monetarne ravnoteze kada je u opticaju veca kolicina novca od potrebne kolicine, sto je praceno rastom cena. Ona takodje moze da nastane kada se smanji ponuda robe na trzistu, a kolicina rnovca u opticaju ostane ista.
- Inflacija se ogleda u porastu cena i padu kupovne moci novcane jedinice.
- Kupovna moc novcane jedinice ogleda se u odredjenoj kolicini robe i vrsta usluga koje se mogu dobiti njenom zamenom
- Postoje, na osnovu faktora koje ih izazivaju, inflacija traznje i inflacija troskova
- Posledice inflacije ukljucuju opstu nesigurnost, nastajanje mogucnosti za spekulativne poslove, a narocito su pogodjenioni sa fiksnim primanjima
* Deflacija je stanje monetarne neravnoteze suprotan inflaciji. Ona nastaje kada se u opticaju nadje manja kolicina novca od potrebne.
- Deflacija ima razlicite uzroke, moze biti posledica smisljene ekonomske politike zemlje koja void borbu protiv inflacije, snizavanje cena usled porasta produkticnosti rada, zadrzavanje novca od strane gradjana povecanim uvozom
- Posledice deflacije su vezane za smanjivanje proizvodnje, smanjenje plata, zaposlenosti, nacionalnog dohodka…

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

25. Devalvacija i revalvacija
* Devalvacija je zakonsko smanjenje vrednosti domace novcane jediniceu odnosu na neku staranu valutu ili zlato
- Devalvacija resava odredjene probleme ali se mora pazljivo primenjivati, utice na izvoz i uvoz robe i usluga
* Revalvacija je zakonsko povecanje vrednosti domace novcane jediniceu odnosu na neku staranu valutu ili zlato
- Revalvacija obicno prati stanje deflacije, ali ne mora biti njom uzrokovana, podstice uvoz
- Dogadja se kada raste kupovna snaga novca, koja moze da raste zbog:
1. porasta proizvodnje i produktivnosti rada
2. deflacije
26. Zakon vrednosti i njegove funkcije
* Zakon vrednosti postoji u svim istorijskim oblicima robne proizvodnje ali se u njima razlicito ispoljava, to je osnovno ekonomski zakon robne proizvodnje i on regulise drustveno-ekonomske odnose izmedju subjekata u robnoj proizvodnji
Karakteristike zakona vrednosti:
1. svodjenje individualno utosenih kolicina rada po po jedinici proizvoda na drustveno prosecnu kolicinu rada, koja je potrebna za pravljenje tog proizvoda, zakon vrednosti deluje nezavisno od volje privrednih subjekata
2. neki robni proizvodjaci se bogate, postaju ekonomski jaci, a drugi siromase i propadaju zbog delovanja zakona vrednosti
3. zakon vrednosti vrsi funkciju zakona srazmerne raspodele drustvenog fonda rada
4. zakon vrednosti deluje stihijski

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

27. Trzišna vrednost robe i faktori koji je odredjuju
* Sam naziv trzisna vrednost govori o tome da se ona formira na trzistu, ali na njenu velicinu ne utice trziste vec uslovi proizvodnje , dnosno trzisna vrednost robe je prosecna vrednost robe proizvedene u odredjenoj grani
- Trzisna vrednost se formira u procesu razmene, a formiranje trzisne vrdnosti na nivou drustveno potrebnog radnog vremena je zakonitost i veoma je vazna za uspeh robnog proizvodjaca, deluje sthijski
- Uslovi proizvodnje su odredjujuci factor trzisne vrednosti
* Porast drustveno prosecne produktivnosti dovodi do smanjena trzisne vrednosti robe i obrnuto
- Kada se intenzivnost rada poveca vise nego obim proizvodnje, tada porast drustveno proscne intenzivnosti frada uslovljava porast trzisne vrednosti, i obratno
28. Pojam trzišne cene i mehanizam njenog formiranja
* Novcani izraz trzisne vrdnosti jeste trzisna cena i ona ima poseban znacaj za robnog proizvodjaca jer odredjuje nivo njegove zarade
- I trzisna vrednost i trzisna cena se formiraju u jedinstvenom procesu razmene i trzisna cena je samo novcani izraz trzisne vrednosti
- Drustveno prosecna kolicina rada se u tom procesu izrazava preko drustveno priznate kolicine rada, odnosno drustveno priznatog radnog vremena
* Ponuda je kolicina odredjene robe koja se u odredjeno vreme na odredjenom mestu po odredjenim cenama nudi kupcima
* Traznja je odredjena kolicina novca kojo se kupuje odredjena kolicina robe
- Na visinu trzisne cene uticu punuda i traznja i to:
1. kada je ponuda jednaka traznji, trzisna cena je jednaka trzisnoj vrednosti, odnosno drustveno potrebno radno vreme je jednako drustveno priznatom radnom vremenu
2. kada je ponuda veca od traznje, trzisna cena je manja od trzisne vrednosti, odnosno drustveno potrebno radno vreme je manje od drustveno priznatog radnog vremena
3. kada je ponuda manja od traznje, trzisna cena je veca od trzisne vrednosti, odnosno drustveno potrebno radno vreme je vece od drustveno priznatog radnog vremena

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

29. Trzište i mehanizam ispoljavanja zakona vrednosti
* Trziste cine svi odnosi ponude i traznje koji se uspostavljaju radi razmena roba i usluga u odredjeno vreme na odredjenom mestu
- Funkcije zakona vrednosti su:
1. trziste medjusobno povezuje osamostaljene robne proizvodjace
2. procesom razmene na trzistu se neprekidno odvija svodjenje individualno utrosenog rada po jedinici proizvoda na prosecnu velicinu (trzisna vrednost), a istovremeno se drustveno potrebno vreme na drustveno priznato (trzisna cena) - selektivna funkcija
3. trziste vrsi funkciju raspodele - distributivna funkcija
4. trziste je pokazatelj robnim proizvodjacima sta da proizvode i u kom obimu - informativna funkcija
30. Radna snaga kao roba
* Pojam radne snage prdstavlja celokupnost fizickih i psihickih sposobnosti coveka koje on moze da koristi u proizvodnji materijalnih dobara
- Uslovi nastanka radne snage kao robe:
1. radnik postaje iskljucivi vlasnik svoje radne sposobnosti i da njime slobodno raspolaze
2. otudjenost radnika od sredstava za proizvodnju
- Svojstva radne snage kao robe:
1. upotrebna vrednost
2. vrednost
- Upotrebna vrednost radne snage je njena sposobnost da podmiri odredjene ljudske potrebe i ona se ispoljava iskljucivo u procesu proizvodnje, sto znaci da je process proizvodnje podrucije delovanja upotrebne vrednosti radne snage
- Kao rezultat koriscenja upotrebne vrednosti radne snage nastaju ne samo nove upotrebne vrednosti robe vec se prizvode i vrednosti tih roba i to je specificnost upotrebne vrednosti radne snage kao robe
- Velicina vrednost radne snage odrejena je velicinom vrednosti sredstava licne potrosnje neophodnih za odrzavanje, odnosno normalno reprodukovanje radne snage
- Na kolicinu neophodnih sredstava za zivot radnika i zahtevanu kolicinu rada, neophodnoh za njihovu proizvodnju, odnosno na velicinu vrednosti radne snage uticu:
1. kolicina materijalnih dobara za podmirivanje normalnih prirodno-geografskih usovljenih i fizioloskih potreba
2. drustveno-istorijski nivo razvijenosti odredjene zajednice
3. kolicina sredstava neophodnih za normalnu reprodukciju clanova radnikove porodice
4. kolicina materijalnih dobara neophodnih za normalno osposobljavanje, skolovanje i kvalifikovanje radnika
Dnevna vrednost radne snage= (365A+52B+12C+4D+E) /365
365A - dnevne potrebe
52B - nedeljne potrebe
12C- mesecne potrebe
4D - kvartalne potrebe
E - godisnje potrebe

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

31. Pojam kapitala
* Kapital shvacen kao drustveni odnos predstavlja takve drutsvene (proizvodne) odnose koji obezbedjuju da se novac, sredstva za proizvodnju I radna snaga upotrebljavaju radi uvecanja bogatstva kapitalista, zato se za capital kaze da je to vrednost koja samu sebe oplodjava
- U savremenoj ekonomskoj misli dominira shvatanje kapitala kao jednog od tri osnovna cinioca proizvodnje
- U svakodnevnog govoru capital moze da znaci:
1. odredjeno materijalno bogatstvo u sredstvima za proizvodnju ili u sredstvima licne potrosnje
2. novac
3. odredjeno dostignuce u bilo kojoj aktivnosti
4. moc jednog broja ljudi zasnovana na njihovom bogatstvu ( ovakvo shvatanje capital tretira kao drustveni odnos)
- Svi faktori proizvodnje se obnavlajju i reprodukuju zahvaljujuci sopstvenoj marginalnoj produktivnosti, prema ovom shvatanju capital radja profit kao svoj izanak
- U ovom slucaju, profit je izraz marginalne produktivnosti kapitala
* Kapital se tretira i kao raspoloziva sredstva kojima upravlja kapitalista, a koja su nastala po osnovu uzdrzavanaj (apstinencija) kapitaliste od trosenja
32. Proizvodna funkcija
* Proizvodna funkcija je odnos (medjuzzavisnost) ili odredjeni funkcionalni odnos izmedju obima proizvodnje i angazovanih faktora proizvodnje
* Kriva jednakog proizvoda je kriva koja spaja jednake obime proizvodnje postignute razlicitim kombinacijama faktora proizvodnje
- Osnovne vrste proizvodne funkcije su:
1. proizvodna funkcija na mikronivou (preduzece)
2. proizvodna funkcija na makronivou (privreda)
- Proizvodne faktore delimo na:
1. substitutivne - mogu se medjusobno zamenjivati do odredjene granice
2. komplementarne - koji se ne mogu zamenjivati (povecanje utrosaka jednog faktora zahteva povecanje utrosaka drugog)

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

33. Prozvedena vrednost i višak vrednosti
- Vednost se stvara putem tosenja sredstava za proizvodnju (preneta vrednost) i putem dvostrukog trosenja radne snage - konkretnim radom radna snaga stvara upotrebne vrednosti a apstraktnim vrednost (novododata vrednost)
* V=PV+NV
- Cilj proizvodnje u razvijnoj trzisnoj privredi nije samo proizvodnja vrednosti vec i njena oplodnja, odnosno uvecanje, a to se postize produzivanjem radnog dana
- Produzivanje radnog dana ima svoja ogranicenja:
1. fizicka granica duzine radnog dana - sama duzina dana iznosi 24h i radni dan se preko nje ne moze produziti
2. moralna granica duzene radnog dana - odredjena je stepenom razvoja drustva
- Radni dan se u razvijenoj trzisnoj privredi mora sastojati od dva dela, tj. Od potrebnog radnog vremena i viska radnog vremena
* Potrebno radon vreme predstavlja onaj deo vremena u toku kojeg radna snaga stvara protivvrednost jednaku svojoj vrednosti
* Visak radnog vremena je onaj deo radnog dana u toku kojeg radna snaga stvara novododatu vrednost preko velicine svoje vrednosti i taj deo novododate vrednosti se naziva visak vrednosti
* Visak vednosti je razlika izmedju proizvedene novododate vrednosti i velicine radne snaga i obelezava se - m
* Postojani capital je ulozen u sredstva za proizvodnju i on se obelezava - c
* Promenljivi capital je capital ulozen u radnu snagu i on se obelezava sa - v
- Struktura vrednostise sastoji od;
V=c+v+m
*Stopa viska vrednosti pokazuje steepen oplodnje varijabilnog kapitala i zavisi od:
1. duzine radnog vremena
2. stepena intenzivnosti rada
3. stepena produktivnosti rada
1. m’=m/v *100
2. m’=visak proizvoda/potreban proizvod *100
3. m’=visak rada/potreban rad *100
4. m’=visak radnog vremena/potrebno radno vreme *100
* Masa viska vrednosti se prema navedenom izracunava kao:
m=m’ * v /100

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

34. Višak vrednosti i njegova suština
- Radna snaga u procesu proizvodnje obavlaj dvostruku funkciju:
1. stvara nove upotrevne vrednosti i istovremeno prenosi vrednost srdstava za proizvodnju na taj novi proizvod
2. sama stvara novododatu vrednost i ona se strukturalno sastoji od protivvrednosti radne snage kao robe i viska vrednosti (NV=v+m)
- Visak vrednosti prisvaja vlasnik sredstava za proizodnju
- Velicina viska vrednosti zavisi od:
1. stope viska vrednosti
2. velicine varijabilnog kapitala
- Metodi za povecanje mase viska vrednosti su:
1. apsolutni metod - ostvaruje se povecanjem broja angazovanih radnika, produzenjem radnog dana i povecanjem drustvenoprosecnog stepena intanzivnosti rada
2. relativni metod - ostvaruje se povecanjem drustveno prosecnog stepena produktivnosti rada u onim granama u kojimase proizvodi roba neohodna za reprodukovanje vrednosti radne snage

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

35. Akumulacija i sastav kapitala (vrednosni, tehnički i oraganski)
- U robnoj privredi akuulacija se odredjuje kao kontinuirano odvajanje dela prisvojenog profita, radi uvecana kapitala, prosirivanaj i usavrsavanja proizvodnje
- Svaki robin proizvodjac - rukovodjen sopstvenim interesom - mora stalno da izdvaja deo ostvarenog prihoda (profita) za prosirenu reprodukciju, jer se samo tako mogu u uslovima konkurencije na trzistu obezbediti dobri poslovni rezultati i potrebna trzisna sigurnost
- Proces formiranja fondova novcane akumulacije u kapitalistickom preduzecu oznacava se kao akumulacija kapitala i tako akumulirana sredstva nazivaju se novcana akumulacija. Stvarna akumulacija postoji kada se raspoloziva novcana sredstva stvarno upotrebe za poboljsanje uslova proizvodnje.
- Na osnovu toga koliko se upotrebom sredstava iz fondova akumulacije menja vec postojeci capital imamo:
1. vrednosni sastav kapitala
2. tehnicki sastav kapitala
3. organski sastav kapitala
- Vrednosni sastav kapitala jeste odnos izmedju postojang i varijabilnog kapitala (c:v)
- Tehnicki sastav kapitala jeste naturalno izrazenodnos izmedju mase angazovanih sredstava za proizvodnju i ukupnog broja angazovanih radnika koji pokrecu ta sredstva
- Organski sastav kapitala izrazava medjuzavisnost koja postoji izmedju vrednosnog i tehnickog sastava kapitala, on se izrazava simbolima vrednosnog sastava kapitala (c:v), ali se pri tome podrazumeva da promene tog odnosa (c:v) nastaju iskljucivo kao posledica odgovarajucih promena u tehnickom sastavu kapitala
- Promenjen odnos izmedju postojanog i promenljivog kapitala zbog promena cena faktora proizvodnje ne znaci da se promenio i organski sastav kapitala
36. Načini upotrebe akumulacije
- Raspoloziva novcana akumulacija se moze upotrebiti na dva nacina:
1. raspoloziva novcana sredstva se upotrebljavaju tako da se ne menja kvalitet postojaceg tehnickog sastava kapitala, tj. bez promena u organskom sastavu kapitala
2. raspoloziva novcana sredstva se upotrebljavaju tako da se srazmerno vise ulaze u unapredjenje tehnike i tehnoligije, odnosno primenjuje se akumilacija uz porast organskog sastava kapitala

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

37. Obrt i kruzno kretanje faktora proizvodnje
- Jedno kruznjo kretanje ili jedan odsecak iz neprekidnog kruznog kretanaj faktora proizvodnje naziva se obrt faktora proizvodnje (kapitala) ili reprodukcioni ciklus
- U toku obrta faktori proizvodnje prolaze kroz razlicite faze:
1. faza kupovine - nabavlajnje faktora proizvodnje i radne snagae za raspolozivu sumu novca
2. faza proizvodnje - zapocinje sjedinjavanjem faktora proizvodnje
- Da bi se izvrsio jedan obrt potrebno je odredjeno vreme koje se nazziva vreme obrta i sastoji se iz:
1. vremana proizvodnje
2. vremena prometa
- Vreme proizvodnje se satoji iz:
1. procesa rada - stvaranje nove upotrebne vrednosti i vrednosti
2. raznih pauza - periodi u kojimaje proizvodjac odvojen od procesa proizvodnje ioako ona traje
- Vreme prometa se satoji iz:
1. faze kupovine - vremenski period u kome proizvodjac kupuje faktore proizvodnje
2. faze prodaje - vremenski period u kojem robin proizvodjac prodaje gotovu robu
- Interes svakog proizvodjaca je da vreme obrta traje sto krace, jer se time obezbedjuje veca kolicina proizvedene robe
- Vreme trajanja obrta se izracunava:
o=O/n
o-vreme trajanja obrta
n-broj obrta tokom jedne godine
O-period od godinu dana
- Broj obrta se izracunava:
n=O/o
- S stanovista da li se faktori proizvodnje nalaze u sferi proizvodnje ili prometa imamo:
1. prometni faktori - nalaze se u sferi prometa I mogu biti u robnom ili novcanom obiku
2. proizvodni faktori - nalaze se u sferi proizvodnje (sredstva za proizvodnju i radna snaga)
- Proizvodni faktori se dele na:
1. stalne ili fiksne - trose samo jedan svoj deo u toku obrta (sredstva za rad) nadoknadjuju se iz amortizacije
am’=am/SR*100
am’-stopa amortizacije
am-amortizacija
SR-sredstva za rad
2. opticajne ili cilkulirajuce - utose se u potpunosti u toku jednog obrta (predmeti rada i radna snaga) nadoknadjuju se iz realizovane vrednosti robe za svaki obrt

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

38. Različiti motivi poslovanja (profit, dobit, dohodak)
- Profit je pojavni oblik viska vrednosti, s tim, ako je visak vrednosti osnovni motiv poslovanja, profit je motiv celokupnog poslovanja kapitalistickog preduzeca
- Suma profita i masa proizvedenog viska vrednosti se po pravilu ne podudaraju
* Profit se pojavljuje ka pozitivna razlika izmedju trzisne cene i utrosenog stalnog i opticajnog kapitala
- Kategorije cena kostanja i profit kapitalistickog preduzeca su u medjusobnoj zavisnosti, niza cena kostanja omoguci ce kapitalisti da prisvoji profit veci od proizvedene mase viska prednosti
- U odredjenim drustvenim uslovima kao motiv poslovana (drzavnim i drustvenim) preduzeca javlja se dobit
- Profit je trzisna kategorija jer se ostvaruje putem trzista, za razliku od profita, dobit, je obracunska kategorija koju drzava nastoji da nametne kao motiv poslovanja
39. Profitna stopa
* Odnos prisvojenog viska vrednosti ili profita i angazovanog kapitala naziva se profitna stopa
pf’=pf/k*100
pf-profit
k-ulozeni capital
pf’=m/(c+v)
- Izrazavajuci poslovni uspeh kapitalistickog preduzeca, profitna stopa pokazuje koliko se (u kom procentu) oplodjuje capital kapitalistickog preduzeca na osnovu rezulatata poslovanja potvrdjenih na trzistu
pf’= m/v*100/(c/v+1)
- Na osnovu obrasca:
pf’=m’*n/c/v+1
na profitnu stopu uticu:
1. organski sastav kapitala (c:v), koji iskazuje koliko procenata (ili delova) od 100 jedinica kapitala predujmljuje kao postojani (c), a koliko kao varijabilni (v) capital
2. stopa viska vrednosti (m’) kao odnos
m/v*100
3. koeficijent obrta kapitala (n) koji pokazuje koliko se puta obrne capital ulozen u radnu snagu i predmete rada
- Profitna stopa kapitalistickog preduzeca, pri ostalim nepromenjenim uslovima proizvodnje, menja se obrnuto srazmerno u odnosu na promene organskog sastava kapitala
- Profitna stopa menja se upravo srazmerno promenama stope voiska vrednosti
- Profitna stopa kapitalistickog preduzeca menja se upravo srazmerno promenama koeficijentaobrta kapitala
- Promene cena gotovih proizvoda upravo srazmerno uticu na kretanje profitne stope kapitalistickog preduzeca
- Promene cena sredstava za proizvodnju ima obrnuto srazmerno dejstvo na profitnu stopu kapitalistickog preduzeca

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

40. Najamnina i oblici plaćanja radne snage
- U savremenoj robnoj privredi najveci deo stanovnistva svoju egzistenciju obezbedjuje prodavanjem svoje radne sposobnosti , a dohodak koji se na toj osnovi obezbedjuje naziva se najamnina, a radnici koji ga sticu najmnim radnicima
- Na visinu radne snage kao robe utice:
1. vrednost radne snage kao robe
2. kretanje ponude i traznje
3. drzava i sindikati
4. monetarne ponude
- Oblici placanja radne snage su:
1. najamnina od vremena - najamnina koju radnik dobija za odredjeno vreme i predstavlja preobrazeni oblik vrednosti radne snage, a racunski se dobija:
najamnina od vremena (satnica)=dnevna vrednost radne snage /radni dan
2. najamnina od komada - preobrazeni oblik najamnine od vremena i racunski se dobija kao:
najamnina od komada= najamnina od vremena /kolicina proizvedene robe
- Akord
- Premije

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

51. Privredni razvoj
Privredni razvoj je složen ekonomski tok, kojim se jedna zemlja postepeno oslobađa ekonomske nerazvijenosti i siromaštva, dostižući sve više razvojne nivoe. Taj razvoj čine: privredni rast i promene u sastavu privrede.
Činioci privrednog razvoja
Na privredni razvoj jedne zemlje deluju brojni i raznovrsni činioci. Oni potiču iz same privrede, ali i iz drugih delova društva s kojima je privreda povezana.
Činioci razvoja privrede potiču iz njenog prirodnog okruženja, koje predstavlja sveopšti uslov života i rada ljudi i riznicu prirodnih izvora. Prirodnom okruženju pripada i stanovništvo, kao izvor radne snage za potrebe privrednog razvoja. Spisak činioca privrednog razvoja, očigledno je dugačak. U prvi red se stavljaju osnovni proizvodni činioci, čije je prisustvo neophodno u proizvodnji. Njima se priključuje i tehnološki tok.
Osnovni proizvodni činioci se, na nivou ukupne privrede, pojavljuju kao:
stanovništvo (radna snaga),
prirodni izvori (predmeti rada) i
tzv. osnovni proizvodni fondovi (OPF) (sredstva za rad).
Tehnološki napredak je naročito važan činilac privrednog razvoja. Njegov značaj se povećava tokom vremena. Na nižim nivoima razvijenosti, radna snaga je značajan činilac koji, u najvećoj meri, utiče na privredni rast.
Pod tehnološki napredkom podrazumeva se stalan, na nauci zasnovan tok, koji obuhvata:
usavršavanje činilaca proizvodnje, načina proizvodnje, uređenja i upravljanja proizvodnjom;
uvođenje novih proizvoda i novih vrsta proizvoda već postojećih proizvoda. Tehnološki napredak povećava valjanost proizvodnih činilaca i podiže korisnost njihove upotrebe, što povoljno utiče na privredni rast. Uz to, on širi krug ljudskih potreba i omogućava da se te potrebe sve potpunije zadovoljavaju.
Pod uticajem tehnološkog napredka dolazi i do povoljnih promena u sastavu privrede. Zahvaljujući njemu razgranava se proizvodnja i pojavljuju nove grane, koje snažno doprinose razvoju privrede i društva u celini.
Stepen privrednog razvoja
Dostignuti nivo razvoja nacionalne privrede teško je tačno izraziti. Na osnovu stepena privredne razvijenosti može se suditi o tome dokle je jedna zemlja stigla u toku razvoja, ali i kakvi su njeni izgledi za dalje ekonomsko napredovanje.
Kada želimo da predstavimo nivo razvijenosti nacionalne privrede služimo se različitim, pre svega, ekonomskim pokazateljima. Među njima je najglavniji društveni proizvod po stanovniku. To je najopštiji ekonomski pokazatelj stepena privrednog razvoja jedne zemlje, koji je pogodan i za međunarodna poređenja.
Da bi se dobila preglednija slika o dostignutom nivou razvijenosti neke zemlje, treba uzeti u obzir i druge ekonomske pokazatelje, kao što su:
sastav izvora društvenog proizvoda - učešće pojedinih delatnosti u njegovom obrazovanju;
ekonomski sastav stanovništva - odnos poljoprivrednog i nepoljoprivredno stanovništva;
obim i sastav robne razmene sa inostranstvom;
veličina OPF po stanovniku;
stepen zaposlenosti itd.
Privredni razvoj ima za cilj što potpunije zadovoljavanje potreba ljudi. Društveni proizvod po glavi stanovnika (uz druge ekonomske pokazatelje koji ga prate) pokazuje kakve su materijalne mogućnosti za podmirivanje potreba stanovnika jedne zemlje.
Stvarna slika se dobija tek na osnovu društvenih pokazatelja. Među društvene pokazatelje stepena razvijenosti privrede svrstavaju se:
očekivano trajanje života;
stopa pismenosti (stanovništva starijeg od 10 godina);
broj lekara na 1.000 stanovnika;
stopa smrtnosti odojčadi itd.
Poslednjih godina sve veći značaj dobijaju ekološki pokazatelji privrednog razvoja koji svedoče o tome u kojoj meri se zadovoljavaju potrebe ljudi, odnosno kakvi su uslovi njihovog života i rada. Ovde spadaju pokazatelji, kao što su:
udeo ekološki čistih grana u ukupnoj industrijskoj proizvodnji;
nivo degradacije zemljišta;
udeo zdrave hrane u ukupnoj količini utrošenih namernica itd.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

obim i sastav robne razmene sa inostranstvom;
veličina OPF po stanovniku;
stepen zaposlenosti itd.
Privredni razvoj ima za cilj što potpunije zadovoljavanje potreba ljudi. Društveni proizvod po glavi stanovnika (uz druge ekonomske pokazatelje koji ga prate) pokazuje kakve su materijalne mogućnosti za podmirivanje potreba stanovnika jedne zemlje.
Stvarna slika se dobija tek na osnovu društvenih pokazatelja. Među društvene pokazatelje stepena razvijenosti privrede svrstavaju se:
očekivano trajanje života;
stopa pismenosti (stanovništva starijeg od 10 godina);
broj lekara na 1.000 stanovnika;
stopa smrtnosti odojčadi itd.
Poslednjih godina sve veći značaj dobijaju ekološki pokazatelji privrednog razvoja koji svedoče o tome u kojoj meri se zadovoljavaju potrebe ljudi, odnosno kakvi su uslovi njihovog života i rada. Ovde spadaju pokazatelji, kao što su:
udeo ekološki čistih grana u ukupnoj industrijskoj proizvodnji;
nivo degradacije zemljišta;
udeo zdrave hrane u ukupnoj količini utrošenih namernica itd.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

52. Ekonomska politika (pojam I vrste)
Ekonomska politika je deo državne politike koji se bavi odnosom države i gospodarstva. Neka od područja ekonomske politike su:
Fiskalna politika se bavi načinima prikupljanja novca u državnu blagajnu i njegovog trošenja. Sastoji se od porezne politike i politike javnih rashoda. U vrijeme inflacije često se primjenjuje kontrakcijska fiskalna politika u vidu povećanih poreza i smanjenja javnih rashoda. U vrieme depresije primenjuje se ekspanzivna fiskalna politika u vidu smanjenja poreza i porasta javnih rashoda.
Mere fiskalne politike:
diskrecijske mere fiskalne politike:
javni radovi - primjenjuju se kada je recesija duboka i dugotrajna, koriste se za izgradnju infrastrukture te zbog svog multiplikacijskog efekta. U kratkom roku se ne primjenjuju jer mogu biti generatori inflacije
projekti javnog zapošljavanja - namijenjeni su kratkoročnom zapošljavanju nezaposlenih u javnom sektoru, a mana im je što se takvi radnici teško zapošljavaju u privatnom sektoru
promjene poreznih stopa - u recesiji se porezne stope smanjuju dok se u inflaciji povećavaju. Nedostatak im je duga zakonska procedura oko njihovog donošenja.
automatski stabilizatori - instrumenti fiskalnog sustava koji deluju trenutno, a od njih su najznačajniji automatska promena poreznih prihoda i transferna plaćanja
Politika dohodaka
Politika dohodaka sastoji se od kontrole nadnica i cena u širokom rasponu od neobvezujućih smernica do regulacije u potpunosti. Politika dohodaka je manje rigidan i jeftiniji instrument od fiskalne i monetarne politike ali je i manje efikasan.
Spoljnotrgovinska politika
Spoljnotrgovinska politika se sastoji od određivanja carina i kvota.
Monetarna politika
Monetarnom politikom kontroliše se ponuda novca od strane centralne banke, a sastoji se od:
politike ograničavanja novčane ponude (inflacija vodi do povećanja kamata)
politike ekspanzivne novčane ponude (recesija vodi do smanjenja kamata)
Ciljevi makroekonomske politike:
visoka stopa zaposlenosti
visoka stopa proizvodnje (BDP)
visoka stopa gospodarskog rasta
cenovna stabilnost (CPI, stopa inflacije)
Vrste monetarne politike
1. ekspanzivna (Ms raste brže od BDP)
2. restriktivna (Ms raste sporije od BDP)
3. neutralna (Ms raste proporcionalno s BDP)
Glavni ciljevi monetarne politike
ekonomska likvidnost
monetarna ravnoteža
stabilnost domaćeg novca i njegovog deviznog stečaja
Efekti ekspanzivne monetarne politike
rast novčane ponude
smanjenje kamatnih stopa
povećanje investicija
povećanje BDP i proizvodnje
porast zaposlenosti
Efekti restriktivne monetarne politike
smanjenje novčane ponude
povećanje kamatnih stopa
smanjenje investicija i BDP
smanjenje zaposlenosti

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

53. Pojam vrste I funkcije investicija
U najširem smislu reči, investicija je akumulacija u sadašnjosti s nadom dobitka u budućnosti.
Investicijom se može označiti bilo kakvo ulaganje, primarno novčanih sredstava, radi sticanja određenih ekonomskih koristi, odnosno profita. Pri tome se može ulagati u finansijske oblike imovine i s njima izjednačene investicije ili pak u realne oblike imovine koji omogućavaju ostvarivanje ekonomskih koristi odnosno profita kroz određene produktivne poslovne aktivnosti.
Investicija u makroekonomiji
U makroekonomiji, ukupne (agregatne) investicije su jedna od komponenata bruto domaćeg proizvoda. U izračun BDP-a ulaze samo nefinancijske investicije. Investicije su promenama najpodložniji deo BDP-a. Prema makroekonomskoj teoriji, investicije (I) moraju biti uravnotežene s ukupnom štednjom (S) S = I.
gdje je,
PS - lična štednja
GBS - bruto štednja poduzeća
GS - državna štednja
gdje je,
Bi - bruto investicije
X - neto izvoz
gdje je,
Bi - bruto investicije
Dp - amortizacija

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

54. Evropska unija
Integracije u Evropi počele su 18.aprila 1951.god. kad je u Parizu šest zemalja(Francuska, Italija, SR Nemačka, Belgija, Holandija I Luksanburg) potpisale ugovor o osnivanju Evropske zajednice.
Rimskim ugovorom zaključenim 25.marta 1957.god. osnovana je Evropska ekonomska zajednica(EEZ). Ugovor je stupio na snagu 1.januara 1958.god. U isto vreme osnovana je I Evropska zajednica za atomsku energiju(EVROATOM). Članice ovog zajedničkog tržišta postale su zemlje ranije carinske unije: BENELUKS- Belgija, Holandija I Luksenburg, te Francuska, Italija I SR Nemačka. Zajednica je sporazumom potpisanim u Briselu 22.januara 1972.god. proširena ulaskom Velike Britanije , Danske I Irske, zatim se uključuju Grcka 1979.god., Španija I Portugalija 1986.god, Austrija , Švedska I FInska 1995.god. Juna 1979.god. u parlamentu EEZ donete je odluka o promeni naziva u Evropsku zajednicu(EZ). Godine 1992. 7.februara, potpisan je ugovor o Evropskoj uniji(EU) I to je poslednji naziv ove zajednice.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

55. Međunarodni moneterni fond(MMF)
Međunarodni monetarni fond je osnovan 1994. godine u američkom gradu Breton Vudsu, kao nosioc međunarodnog monetarnog sistema.
Ciljeci osnivanja MMF-a:
-da razvije međunarodnu monetarnu saradnju
-da olakša razvijanje međunarodne trgovine
- da doprinosi stabilnosti valutnih kurseva
- da pomaže uvođenju I širenju multilateralnog sistema
-da uliva poverenje zemljama članica
-da smanjuje stepen neravnoteže platnog bilansa
Međunarodni monetarni fond ima 184 zemalja članica I svaka od njih ima utvrđenu nacionalni kvotu u specijalnim pravima vučenja. Do 25 % kvote se plaća u rezernoj valuti a ostatak u nacionalnoj. Iz kvota fond zemalja članica isplaćuje kredite(kreditna transa, stendbaj, proširena olakšica fonda, politika povećanog pristupa sredstvima fonda, kompezatorno finansiranje, olakšica za finansiranje zaliha, olakšica za strukturno prilagođavanje, olakšica za pojačano strukturno prilagođavanje).
Specijalna prava vučenja su uvedena prvim amadmanom na statut MMF-a 1969. god kako celokupan monetarni sistem ne bi bio zavistan od jedne velute-dalara.
Pocetna vrednost specijalnih prava vučenja iznosila je 0.888671 g čistog zlata= 1 $. Od 1981. god kurs SPV određuje se u korpi od 5 valuta na bazi njihovih dnevnih fluktuacija. Njihovi ponderi iznosili su: dolar 39%, marka 21%, jen 18%, franak I funta po 11%).
MMf se zalagao za uvođenje kako fiksnih tako I fleksibilnih deviznih kurseva. Od 50-tih do 70-tih godina, multilaterizam se zasnivao na fiksnim deviznim kursevima, a u danasnje vreme na fleksibilnim. Zemlje koje su koristile fiksne devizne kurseve bile su u obavezi da nakon 30.dana saopste pondere svojih valuta fontu,kao i svaku promenu pondera. Osnovna karakteristika bila je mogućnost konvertovanja dolara u zlato, što je ukinuto prvom reformom 1971. god. Druga reforma je bila 1976. god. Prelaskom na fleksibilne kurseve. Treća reforma bila je 1991.god. kada se uvode sankcije zemljama koje nisu poslovale u skladu sa procedurama fonda.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

56. Svetska banka
Svetska banka je osnovana 1994.god. sa 44 zemalja osnivača. Uslov za članstvo u svetskoj banci je članstvo u MMF-u . Početni capital iznosio je 10 000 000 000 $, a sada iznosi I preko 250 000 000 000$. Ciljevi osnivanja Svetske banke:
-da pomaže razvoju privreda zemalja članica
-da podstiče privatne investicije
-pomaže razvijanju međunarodne trgovine I održavanju ravnoteže platnog bilansa
-da obavlja poslove banke
Svetska banka upisuje capital koji se sastoji 20% u rezernoj valuti, a 80% u nacionalnoj valuti, čiji iznos varira u skladu sa promenama deviznih kurseva. Banka daje kredite zemljama na nesto višem stupnju razvijenosti uz odgovarajuću garanciju, sa rokom otplate od 15-20god. I periodom mirovanja od 5 god.
Svetska banka se sastoji iz 5 filijala:
-(IBRD) Medjunarodna banka za obnovu I razvoj
-(IDA) Medjunaridno udruženje za razvoj-osnovana 1960.god. kako bi finansirala najsiromašnije zemlje sveta sa 164 zemalja članica. Početni kapial je iznosio 757 000$, a sada iznosi 23 000 000 $.
-(IFC) Medjunardno finansijska korporacija- je osnovana 1956.god.kako bi finansirala privredni razvoj zemalja u razvoju jačanjem privatnog sektora sa 178 zemalja članica. Ova banka odobrava kredite zemljama bez garancije. Capital je iznosio 3500 000 000 $.
-(MIGA) Multilateralna agencija za garantovanje investicija- osnovana je 1988.god. sa 160 članica, početni kapital je iznosio 1 000 000 000 specijalnih prava vučenja, od čega je 10% u gotovom, 10% u obveznicama, a ostatak na poziv.

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

57. Devizni kursevi
Devizni kurs je cena strane valute izražena u domaćoj valuti, odnosno cena domaće valute izražena u stranoj valuti.
Vrste deviznih kurseva :
-Fiksni devizni kursevi
-Fleksibilni devizni kursevi
Fiksni devizni kurs je kurs koji određuje država utvrđivanjem pariteta valute u zlatu. Nekoj drugoj valuti, korpi valuta ili specijalnim pravima vučenja.
Pozitivne strane fiksnih deviznih kurseva :
-pruža stabilnu osnovu za kod izrade spoljnotrgovinske kalkulacije
-pozitivno deluje na sklapanje dugoročnih aranžmana sa stranim partnerima
-štiti nacionalnu privredu od špekulativnih radnji
-stabilizuje cene u zemlji
Negativne strane fiksnih deviznih kurseva :
-nacionalnu ekonomiju podređuje potrebi održavanja deviznog kursa
-nacionalnu privredu teže povezuje sa svetskom
-zahteva veće devizne rezerve
-nejčešće je domaća valuta precenjena sto dovodi do devalvacije
Fleksibilni devizni kurs se formira pod uticajem ponude i traznje deviza na deviznom trzistu.
Pozitivne strane fiksnog deviznog kursa :
-olaksava privrednu saradnju sa svetom
-efikasnije deluje na uspostavljanje ravnoteze platnog bilansa
-smanjuje primenu kursnih ingredijenata
-manja je mogucnost da dođe do precenjenosti nacionalne valute
-smanjuje potrebu održavanja moneternih rezervi

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

58. Svetska trgovinska organizacija
Svetska trgovinska organizacija počela je sa radom 1.januara 1995.god. sa sedištem u Ženevi. Od 152 države koje su učestvovale u osnivanju ove trgovinske organizacije sporazum je retifikavalo 128 zemalja članica.
Krajem 2002.god. STO je imala 144 punopravnih zemalja članica i 32 pridružene zemlje.
Svetska trgovinska organizacija nastala je iz GATT-a koji je od dana njenog osnivanja postao I njen sastavni deo. GATT je imao zadatak da doprinosi svetskom privrednom razvoju, zaposlenima I privrednoj stabilnosti putem razvoja raznovrsnih oblika medjunarodne saradnje I liberalizacije medjunarodne trgovine.
Prvo poglavlje GATT-a regulise klauzulu najveceg povlasćenja I koncesione liste. Klauzula najvećeg povlascenja regulisana je članom 1 GATT-a. Suština je u tome da su članice GATT-a obavezne da proizvodima drugih članica daju tretman u spoljnoj trgovini.
U prvom delu GATT-a (clan 2) nalaze se I liste carinski koncesija. U multilateralnim trgovinskim pregovorima uvek postoji i deo u kome zemlje bilateralno traze kod uvoza odredjenih proizvoda iz odredjene zemlje carinske povlastice(koncesije)
Obaveza zemalja članica je da konsoliduje svoje carinske tarife u GATT-u.
U drgugom poglavlju GATT-a ( članovi 3-13)nalaze se tkz. Necarinske prepreke. U clanu 3 ovog poglavlja naveden je princip tkz. Nacionalnog tretmana. Prema ovom principu, kaja uvozni proizvodi uđu na neko tržište oni ne smeju biti nepovoljnije tertirani od domaćih proizvoda.
U drugom delu GATT-a regulisane su i tvz. Necarinske prepreke. To su prepreke trgovini, a neke je tesko i otkriti.
Treće poglavlje GATT-a odnosi se na proceduralna pitanja, kao sto su stupanje u GATT-a na snagu , organi I nacini rada GATT-a pristupanje GATT-u, istupanje iz GATT-a, kazne, prekrsaji. U ovom poglavlju je regulisan antidampiški postupak.
Četvrto poglavlje GATT-a pod naslovom Trgovina I razvoj uneto je 1965.god. kako bi GATT ubuduće vise uvažavao položaj zemalja u razvoju. 1968.god. razvijene zemlje usvojile su Opštu šemu carinskih povlastica za proizvode poreklom iz zemalja u razvoju, koji se izvoze na tražista razvijenih zemalja. Svetska trgovinska organizacija integrisala je GATT I sve njegove odredbe, a uvedena su dva nova dela:
-Međunarodni multilateralni sporazum o uslugama
-Međunarodni sporazum o aspektima prava industrijske svojine vezane za trgovinu

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

59. Protekcionističke koncepcije medjunarodne trgovine
Protekcionističke koncepcije medjunarodne trgovene jesu liberalizam i protekcionizam.
Liberalizam je odražavao teznju za slobodnim kretenjem robe I usluga, a protekcionizam je težio zaštiti nacionalnog tržista za domaće proizvodjače I dovođenjem strane konkurencije u nepovoljni položaj.
Liberalizam se razvija na temelju teorije uporednih troškova , prema kojoj svaka zemlja treba da se posveti proizvodnji one robe za koju ima relativno povoljnije uslove proizvodnje u odnosu na druge zemlje. Protekcionizam je po misljenju liberalne škole , opravdan samo kao izuzetna , proverena I kratkoročna mera.
Protekcionizam potiče od latinske reci protegere, sto znaci pokrivati , zakloniti, zaštititi.
Kao teoretičar protekcionizma List polazi od toga da sveka zemlja mora da žrtvuje sadasnje koristi da bi ubuduće sa razvojem svojih proizvodnih snaga , mogli imati veće I trajne prednosti. List je postavio tri pitanja:
(1) Sta štititi?
(2)Koliko štititi?
(3)Koliko dugo štititi?

POČETAK

SLEDEĆA

PRETHODNA

ODGOVORI/REŠENJA IZ OSNOVA EKONOMIJE

60. Trgovinska politika
Trgovinska politika predstavlja skup mera( instrumenata) kojima se ostvaruju ciljevi spoljne trgovine i privredne saradnje sa svetom.
Mere koje direktno utiču na cene-CARINE
Carina predstavlja obevezu uvoznika, eventualno izvoznika da u momentu kad roba prelazi nacionalni granicu plati propisanu sumu novca u korist države. Nejcešće je reč o uvoznim I izvoznim carinama. Vrste carina:
-Autonomne i ugovorne
-Maksimalne i minimalne
-Carine po vrednosti , specifične i kombinovane carine
-Zaštitne i fiskalne
-Antidampiške I kompezatorne
-Prohibitivne I rotorzivne
Mere koje direktno utiču na količine:
-Kontigenti- predstavljaju količine, odnosno vrednosti robe, koju je moguće uvesti u toku odredjenog perioda.
-Kvote odredjuju vrednost, količinu mogućeg uvoza neke robe, nejčešće prema uvozu/izvozu u ranijem periodu.
-Dozvole predstavljaju uobičajani režim izvoza I uvoza a u praksi primenjuje su u manjem obimu a za uzi krug proizvoda.
-Zabrane se retko primenjuju, one ne predstavljaju redovnu meru zaštite.
* U ostale mere spadaju:
-Monopoli-svojim dejstvom mogu postati značajana brana za uvoz robe iz inostranstva.
-Državna trgovina- Veliki procenat nacionalne privrede nalazi se u državnim rukama.
-Damping- podrazumeva prodaju odredjene robe na stranom tržistu po cenama nižim od proizvodnih.
-Prelevmani- predstavljaju posebnu taksu koja se ubira prilikom uvoza poljoprivrednih proizvoda. Predstavljaju razliku izmedju veće domaće I niže uvozne cene koju mora da plati uvoznik.
-Uvozne takse- u praksi se primenjuju razne uvozne takse, porezi, akcize.
-Restriktivni uvozni postupak(šikanozni postupak)- to je slozena administrativna procedura prilikom carinjenja i placanja uvezene robe kada se traži niz uverenje i potvrda.
-Tehnicki sanitarni i ekoloski standardi- uvozni proizvodi zahtevaju standarde kvaliteta.
-Samoogranicenje izvoza- je specifična mera kada restrikciju uvoza ne preduzima uvoznik vec to preme sporazumu cini izvoznik.
-Mere iz oblasti finansijske politike- avansni depozit kod uvoza, razne vrste deviznih kvota, manipulacija kursem nacionalne valute.

Sablon

Sablon

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Odgovori

Sablon | Sablon | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori | Odgovori